L I C A U G O M I L I
Zdravo.
Znamo li se od ranija?
Mislim da ne.
Kasno.
Veoma kasno, Ana. Opet si isključila alarm.
" Statenmajer zove jutros u kancelariju."
" Eazgovaraćemo u vezi mog postavljenja za partnera."
To je sjajno.
Da, moraćeš da radiš na tome da budeš malo više korporativana.
Da, radi na ovome.
Isuse! Nije smešno.
U ostalim vestima, serijski ubica, sada poznat kao "Drkoplač" Džek...
nastavlja da širi teror duž " Istočne strane".
" Policija je potvrdila otkriće pete žrtve...
u ranim jutarnjim časivima."
Nastavićemo da pratimo razvoj priče...
Zar ne bi trebalo da nagrađuješ učenike umesto što osvajaš nagrade na internet farmi.
Samo sam proveravala moguća kašnjenja metroa.
Šta misliš?
Ja volim grublje, ali pretpostavljam...
da gosp. Statenmajer voli da njegov čovek izgleda malo drugačije.
Ne, on to voli glatko.
"Sledeća stanica."
" Slučajni susret sa misterioznim strancem...
mogao bi da bude most za nove uzbudljive mogućnosti."
" Vau, to izgleda kao moderna umetnost."
Izgleda da ovde imamo malog Pikasa.
" Stoj."
Oh, ne. Nije uopšte strašno.
Zašto ne uzmemo sunđer odande i očistimo to, u redu?
Dobro.
U redu, gotovo.
Uhvatila sam te.
Oh, ne, vi ste uhvatili mene. Oh, ne, vi ste uhvatili mene
Zdravo. Došla sam da pokupim...
Roberta. On je u pesku.
Oh, dobri ste. Ne znam kako ih razlikujete.
Halo!
" Zdravo, Superdadiljo. Imaš li neki raport o sočnom razvodu
Ili si previše zauzeta treniranjem njihovog potomstva za nošu."
Tako si nevaljala. Još uvek sam na času, znaš.
I, da li dolaziš danas?
" Da, utorak je, zar ne? Budi sigurna da hoću."
" Ne, radije pijem kalorije."
Mm, šest i po.
Nije loše. Rekla bih sedam.
Pogledajte levo prema baru.Brzo.
" Deset od deset. Nije loše Uopšte nije loše."
Ne bih ga izbacila iz kreveta zato što jede krekere.
" Ili bilo šta drugo."
Da li je to bitno?
Dobro. Pa, želim da znam kakav je bio Džastin Timberlejk prošle nedelje?
Popili smo nekoliko pića. Vratili se kod njega.
Moram li detaljno da izložim?
Imala sam više zabave sa pokvarenim vibratorom.
Da li ikada dosadi, biti kurva?
"Reći ću vam jednu stvar koja ti nikada ne dosadi."
Taj momenat kada se probudiš i na trenutak...
nemaš pojma gde se nalaziš i ko je momak pored tebe.
" Živim za tu stvar."
Pretpostavljam da to malo manje komplikuje stvari, zar ne?
Da.
Mislim, ponekad sa Brajsom...
Ne, dosta sa Brajsom.
Ako si završila sa njim, samo ga prosledi dalje.
" Hajde, devojke. Veliki osmeh."
Samo pomisli, za tri meseca...
mi ćemo piti te "prljave martinije" na "Laguna plaži".
Hej, ljudi, ja... htela sam da vam kažem, ali...
Mislim da neću biti u mogućnosti ove godine.
" Molim?"
To je sveto.
To je ritual.
Znam. Samo Brus želi da odemo u Vegas...
da proslavimo našu prvu godišnjicu i tako to.
Elegantno.
On će da te zaprosi.
Dobro, slušaj, tek smo počeli da živimo zajedno.
I šta čekaš? Da budeš šutnuta zbog neke "nevaljale" navijačice?
Ako izvuče prsten, trebala bi da ga šćepaš, curo.
Hvala ti.
Znaš, jednom kada istisneš par derišta...
sredićeš neke finansijske stvari i zadovoljno utonuti u senilnost."
" Frensin, za trenutak tamo...
sam zaboravila zašto si još uvek sama.
Oh, Bože moj, vi cure.
Gosp "Deset od deset" tamo me odmerava od glave do pete.
"Oh, pa, nema smisla da ostane neiskorišćen."
Još jedno piće.
Da, znam, u redu je. Mislim, nije ni malo zgodan.
Mislim, sigurno nije moj tip.
" Izvinite, između mog nosa i sisa...
šta mislite koje bih trebala prvo da uradim?
Ozbiljan alkoholičar. Ima problem. Hajde.
Izvinite. Vikoks i Treća, molim vas.
Upadaj. Odvešću te kući.
U redu je. Za razliku od nekih ljudi koje poznajem, ja mogu da hodam.
" Ulazite ili šta?"
" Hej, gđo, pazite!"
Hej, pogledajte to.
Ne!
" Ana? Ana!"
Hoće li biti dobro?
Neko mi je rekao. Ponovili su jutros sve testove.
" Vidi, budi se."
Ana?
Ana, možeš li da me čuješ?
" Hej, curo, ovde smo. - Jesi li dobro?"
Ko ste vi?
Ana, to sam ja. Brajs.
Oh, moja glava.
Dobro si.
Boli me glava.
Ništa nije slomljeno. Ti si plavooko čudo, dete.
Nemoj. Ne dodiruj me.
Ko ste vii?
" To smo mi, curo."
"Hej, zar nas ne prepoznaješ?"
"Ana? Bila si bez svesti skoro nedelju dana."
Doktore. On nije Brajs.
Sve je u redu, Ana. Smiri se.
" To nije on. To nije Brajs. Ja znam Brajsa."
Ana, samo ti je potrebno da se opustiš. Potrebno ti je malo odmora.
" Imaš gadnu čvorugu na glavi."
Mislim da mi to nije potrebno. - Sve je u redu, Ana.
Molim vas, to mi nije potrebno.
Ana!
Ne dodirujte me!
Ana! Ana, čekaj.
Polako. Zbunjena je.
Misliš li da je dobro?
U redu je.
" Ana, dušo."
" Otvori vrata."
" Ana, to sam ja."
U redu. U redu.
Pažljivo pogledajte tu, molim vas.
" I ovu?"
Da li je to što vidite isto lice?
Ne.
" Obe fotografije su od istog čoveka."
"To što doživljavate su simptomi prosopagnozija."
Izvinite, proso-čega?
" Prosopagnozija ili "slepilo za lice"."
" To je oštećenje u opažanju lica...
izazvano povredom temporalnog režnja."
Ovaj deo mozga je taj koji nam omogućava da u nanosekundi, ,,
uporedimo nečije lice sa svim licima pohranjenim u našoj memoriji.
Hoćete li to malo da uprostite, doco?
"Svaki put kada pogledate u nečije lice...
je kao da ga niste nikada pre videli. Čak i nekim bliskim vama.
Čak i sopstvenim odrazom.
Međutim, potvrđeni slučajevi prosopagnozije su veoma retki.
Ana verovatno pati od laganog cerebralnog šoka.
Ako simptomi potraju, moraćete da posetite još jednog specijalistu...
po drugo mišljenje.
Prepotentne reči za stvar...
o kojoj ne znaju ništa Psihijatrija za narod.
Očistio sam mesto za tvoj povratak.
Hvala ti.
Znaš, stvarno sam pomislio da ću da te izgubim tamo.
Dođi ovamo.
I, da li se navikavaš na moj novi izgled?
Ima li makar bilo kakvog napretka?
Da, mislim... ne.
Izgledaš sjajno.
Vidiš? Nije sve tako loše.
Proći će.
I sve će biti kao što je bilo.
Hej, bar se neke stvari nikada ne menjaju.
Oh, to će biti tvoj tata.
Zove non-stop sa neke loše linije iz Argentine.
"Halo. Uh, ne."
Upravo sam je doveo kući.
Ne, razumem, ali...
Ako ti želiš.
Dobro, dovešću je.
U redu.
" Hej."
Hej.
Sve u redu?
Da.
Ko je to bio?
Samo policija. Neki detektiv. Stalno zove.
Hoće da ti uzme izjavu. Odmah.
Pretpostavaljam da si pružila dosta dobar otpor, a?
Kako ti to znaš?
Ja sam pozvao tvoj mobilni.
Na mostu, sećaš se? Čuo sam stvari.
Ja sam onaj koji je pozvao policiju.
" Ako još neka interna beleška završi u "Tribjunu"...
lično ću kučkinom sinu napraviti novi čmar."
Gđica. Marčent, tačno? Kako je glava?
Vi ste momak?
Da, Brajs.
Ja sam Kerest. Ovuda.
Pazite kuda idete.
Oh, tako mi je žao.
Oh, nemoj da ulaziš. Samo potpiši ovo pre nego što uradiš bilo šta.
Oh, nosiš tu lepu plavu kravatu.
Hvala ti.
Hoćeš li da promeniš ovo prokleto zvono na mobilnom?
Zašto jednostavno ne provališ sam, ti jebeni idiote.
Narukvica od testenine. To je sve što smo našli na mostu.
Nema torbe, nema mobilnog. Jeste li li sigurni da nisu pali sa vama?
Zamoliću vas da ne raskidate svoj ugovor za mobilni.
Šupak verovatno nije toliko glup da ga koristi, ali nikad se ne zna.
Znači vi stvarno mislite da je to on?
Ubio je, silovao i plakao nad lešom. Mora da znate kako on radi.
Bio je vest sa naslovnice zadnjih šest meseci.
Čak imaju i elegantno ime za njega.
" Drkoplač" Džek.
I, hoćete li da je zaštitite?
Ovo, prijatelju moj...
je ono što moramo da pročitamo samo da bi zahtevali policijsku zaštitu.
" Dvadeset ovakvih bude istovareno na šefov sto svakog jutra."
Panduri 24 sata nedeljno parkirani ispred vaše kuće jedu krofne.
Striktno gradska teritorija.
On ima moja dokumenta. Ima moju adresu.
" I nije toliko glup da krene za jedinom osobom...
koja može da ga prepozna, zar ne?"
Vidi...
žao mi je što ste morala da upoznate ludaka godine.
Hoćete da se osećate bezbednom?
Pomozite mi da uhvatim kučkinog sina.
Šta imate ovde za mene?
35 - 40, visok, tamnokos?
Ne puštam vas odavde dok mi ne date više od ovoga.
Jeste li ili niste videli njegovo lice?
Da, jesam
Dobro. Napredujemo.
Evo. Pregledajte ovo pažljivo
" Ne žurite."
" Ovo je sranje! Gđice. Marčent, niste pogledali ni pola od ovoga."
Kažem vam da ne mogu da se setim njegovog lica, u redu? Od nesreće...
Ana, samo...
Upravo je izašla iz bolnice. Potreban joj je odmor.
Odmor? Idite i recite to ženama čija je grla isekao od uva do uva.
Izvinjavam se ako vas ljutim...
ali radije bih da kada vas sledeći put sretnemo...
to ne bude na stolu za autopsiju.
Ne mogu više da prepoznam lica. Razumete li?
Od nesreće...
Vidite...
taj čovek bi mogao da bude preda mnom i ja to ne bih znala.
Molim vas, nemojte da gubite svoje vreme pokušavajkući da me zaplašite...
jer jesam. Već jesam.
Pozovite bolnicu. Oni će da objasne.
" Hej, Niki."
Lenjone, pokušavam da te kontaktiram zadnja dva sata.
Čoveče, sreda je. Nikolas. Nema mobilnih.
Pogodi ko se probudio i pojavio?
Ana Marčent.
Dođavola, ne dijetalna pepsi.
I, koja je priča? Imaš li neki trag?
Možemo li da razgovaramo?
I, to " slepilo za lica"...
da li je privremeno ili stalno?
Nemaju jebenog pojma.
Misliš da je to smešno?
Pa, ona je jedina koja ga je videla, a ne može da prepozna nikoga?
Moraš da priznaš da je to prilično ludo.
Kako je klinac?
" Još uvek nije izgovorio ni reč."
Nemamo trag, ni identifikaciju. Jorgansen iz forenzike...
je progurao i trag na uzorku suza...
kroz Federalnu DNK bazu. " Ništa."
Momak je jebeni duh.
Ti si čitač misli sa kitnjastom diplomom.
Znaš šta ja mislim?
Momak mora da ubije žene da bi mogao da ih dodiruje. Pa, to je tužno.
Teorija o tužnom ubici?
Mislim, hajde. Moraš da mi daš više od toga.
Plače jer mu se njegov seksualni nagon gadi. On...
on ubija samo da one ne bi videle kakav je on zaista.
Ana Marčent ga je videla.
Da, i preživela je. Mislim da će biti zaista zainteresovan za nju.
Hajde da odem dole do misije.
Da pokušam još jednom sa tom skitnicom koja ju je izvadila.
Srećno. Nismo izvukli iz njega ništa sem morskih pesama.
Zdravo.
Znamo li se od ranije?
Hej.
Izvini.
Bio je to samo ružan san.
Hej, u redu je.
Vidi, potreban sam im jutros u kancelariji, ali...
Sad, ako želiš, ja mogu...
Ne, u redu je. Ja sam...
Dobro sam.
Jesi li sigurna?
Hej.
Prilično si me namučio, matori.
Zašto nisi u misiji?
Tamo je prljavo.
Možda nije "Savoj" ali je makar bezbedno.
Svašta bi moglo da ti se desi ovde dole.
I šta je tebe briga, a?
Imam neka pitanja i ovaj put su mi stvarno potrebni odgovori.
"NajbrŽe Što mogu da pobegnem je u utorak, noćnim letom iz Buenos Ajresa."
"Gledaj, odveđću te na večeru. Uradiću sve što zaželiš."
Pa, to zvuči sjajno. Znaš šta?
Zašto se ne nađemo kod škole? Počinjem ponovo u sredu.
"Dobro, bude li bilo kakvih odlaganja, zvaću te."
Možeš li da me zoveš na Brajsov "Blekberi"? Imaš li taj broj?
" Imam ga, imam ga. Sad slušaj..."
"Voleo bih da sam mogao da budem uz tebe."
U redu je, tata. Volim te, u redu? Videćemo se onda.
" I ja tebe volim, Pahuljice. Zdravo."
Zdravo.
Halo.
" Mi smo, curo. Otvori!"
Zdravo, Uspavana Lepotice.
Znaš li ko smo ovaj put?
Oh, da. Mislim, definitivno.
"Bila sam stvarni pogubljena prošli put."
Mislim, stvarno...
sam dobro.
Pa, vidi. Dospela si na naslovnicu. " Devojka koja je pobegla"
" Ti si slavna, dušo."
Bože, pobegla sam.
Oh, Bože moj.
Na Nebesima nema piva. Hajde da popijemo svo, ovde i sada.
Vidi ko se vratio. Zdravo, lepotane.
Osećš li da se prisećaš?
Ima dva pakovanja piva tu za tebe. U redu?
Oh. pozvaću te.
Ili ću ti poslati poruku.
Martini u 11 ujutru.
Skoro je ponoć u Šangaju.
Samo ispij.
Nina, nisi valjda postavila tu sliku.
Izgledam razroko. Ne, ne, obrisati.
Neće moći!
" Molim te."
Vraćam se odmah.
" Dobro, curo."
Zdravo.
Hej.
Šta sad hoćeš?
Vidite li nešto?
Ne.
" Samo me podseća na " Evropu posle kiše" od Marksa Ernsta."
Izvinite?
Pa, šta sam u stvari trebala da vidim?
Pa, pretpostavljam da ako stvarno imam proso...
Prosopagnoziju.
Da.
Pa, recite vi meni.
Možete ili da vidite lica ljudi ili ne?
Pa, naravno da mogu da vidim lica ljudi.
Samo što se ona menjaju sve vreme.
Dakle, imate odgovor na vaše pitanje.
Bombonu od cimeta?
Ali mora da postoji neka vrsta lečenja. Lekovi ili...
" Slepilo za lica" nije nešto od čega samo obolite, gđice Marčant.
To je nešto što izgubite.
Šta hoćete da kažete?
Da ću da ostanem ovakva zauvek?
Moraćete da se naviknete da se lica ljudi menjaju...
" čim ih izgubite iz vida."
" Od hiljadu lica...
jedno bi moglo čudesno da ostane.
Puno vam hvala.
Doktore.
Lica su bar kod ljudske rase.
Otkako smo počeli da živimo u plemenima...
konstantno jedni drugima gledamo lica...
pokušavajući da odlučimo da li smo prijatelji, neprijatelji ili ljubavnici.
Ne potcenjujte ozbiljnost vašeg stanja, gđice Marčant.
Ne želim da zakasnim u školu.
" U redu, deco. Mogu li, molim vas, da dobijem malo tišine?
Sjajno.
A...
pa, danas ćemo da se igramo nove vrste igre.
" U redu?"
" I nosićemo nalepnice."
" I biće super zabavno."
Baš zabavno.
Dakle, kada prozovem vaše ime...
Želim da jedno po jedno dođete do mog stola...
počevši od Karoline Bisli."
Sad, da bi ova igra funkcionisala...
potebno je da nosite nalepnicu tokom celog dana..
I da je ne skidate. Da li razumete?
Da, gđice. Marčant.
Da li svi razumeju? Molim vas, nosite nalepnice celi dan.
Šarlota Kanton.
Prestanite. deco, smirite se. Molim vas.
Karolina.
Nisam ništa uradila!
Morate da se okrenete Moram da vam vidim nalepnicu.
Zdravo. došla sam po svoju kćerku.
Vašu kćerku.
Sandra.
Sandra. Sandra. Uh, Sandra.
"Gđice, gđice, moram da piškim."
U redu, dušo, idi piški.
Izvinite, malčice sam u žurbi. Gde mi je kćerka?
Izvinite. Uh, Sandra. Sandra?
" Gđice, Sandra je otišla sa tatom."
Otišla sa tatom.
Pustili ste je da ode sa mojim bivšim mužem? Jeste li vi ludi?
Rekla sam vam da je ne puštate da ide sa mojim bivšim mužem!
Imam puno starateljstvo! Kada su otišli?
Da li je on bio sa nekim? Moram da znam da li je bio sa nekim.
" To je veoma važno."
Ućutite!
Imam problem koncentrišući se na imena, to je sve.
Ali će to proći. mislim, to će proći.
U međuvremenu...
kako ćeš da pazitš na decu u dvorištu?
Ili tokom časova plivanja? Sa tvojim nalepnicama?
Ana, ti si moj najbolji učitelj.
Ali ću morati da te suspendujem. Žao mi je.
"Ako budeš bolje do septembra, videću šta mogu da uradim"
" Budite oprezni pri pojavljivanjima...
i neočekivani poziv na večeru."
Karotidna arterija i grkljan su prekinuti, baš kao i kod drugih.
" Izgleda da se slaže."
Minuti su mi falili.
Kerest.
On je ovde. On je sada sa mnom.
"Stoj, stoj, stoj. Šta se događa?"
"Ja sam u metrou. I torba što sam je izgubila...
stavio ju je na sedište ispred mene.
Čekajte. Videli ste ga?
" Ne, ali me je neko posmatrao van škole."
Možda je krenuo za mnom u voz.
" Torba, sigurni ste da je vaša?"
Naravno da sam sigurna.
Možda ne prepoznajem ljudska lica, ali prepoznajem svoju prokletu tašnu.
U redu. Dakle, momak kojeg ste videli, kako izgleda?
Kako bih dođavola mogla da znam?
Mogao bi da bude bilo koji od njih.
" Morate da mi pomognete ovde, u redu?"
Ne mogu da zatvorim ceo metro samo zbog ručne tašne.
Dobro.
Nosio je narandžastu košulju, svetlo narandžastu košulju.
Narandžastu košulju. Hvala vam. Gde se tačno nalazite?
Linija četri, ide ka ilici Harlin.
Morate da me poslušate. Šta god radili, ostanite u tom vozu.
Postarajte se da su ljudi oko vas. Ja ću...
Halo?
Dođavola.
" Oni koji povezuju liniju dva, ovo je vaš izlaz."
Pazi kuda ideš.
Ne!
Skloni se od mene. Skloni se!
" Šta se događa?"
Ne mrdaj, druže. Ostani gde si.
Šta se dođavola događa ovde?
" Ana, ti si mi rekla da se nađemo posle posla."
Vidim te kako utrčavaš u metro. Šta se dođavola ovde događa?
" Samo budite mirni, gospodine."
Za ime Boga, Pahuljice. Zašto me se toliko plašiš?
Tata?
Pusti.
Oh, tata.
Tako mi je žao.
Oh, tata.
Dušo, sve je u redu.
Sve je u redu. Dobro sam.
" Zdravo, ovde Ana i Brajs. Nismo kod kuće. Ostavite poruku. Ćao."
" Zdravo, Pahuljice. Vidi, Na aerodromu sam."
" Poslušaj me."
" Moraš da kažeš Brajsu o tvom stanju."
" Ne možeš to samo da ignorišeš."
Zdravo.
Gđice. Marčent! Zdravo!
Samo sam želela da vam saopštim. Oh, Bože.
Sve što ste rekli...
bili ste u pravu.
Kada sam imala 16 god...
imala sam dve strasti u životu.
Jahanje i operu.
Sanjala sam da budem sledeća Kalas.
Dok me konj nije zbacio naglavačke na zid od cigle.
Od nesreće sam ostala gluva...
i morala sam da isključim opersku karijeru.
Vi ste gluvi?
Oh, da, k'o top. Moram da čitam sa vaših usana da bih znala šta govorite.
Ali, i dalje mogu da čujem Vagnera.
Samo moram da zatvorim oči i slušam.
I vi ćete morati da naučite...
da pronađete vašu unutrašnju muziku.
Svi stalno govore o vidu, sluhu i mirisu.
Ali postoji još jedno čulo.
Skriveno.
Japanci ga zovu "muga".
To je čulo koje vam dozvoljava da hodate...
bez potrebe da razmišate o koračanju.
Izgubite to čulo..
I postaćete kao neki od mojih pacijenata.
Društveno paralizovani...
povalčićete se iz sveta u bezbednost izolacije.
To je primamljiva opcija.
" Ne, ne želim to. Želim da živim normalno."
" Svakog dana ljudi će vas vređati...
što ih niste prepoznali."
Zvaće vas neučtivom, zaboravnom, glupom, lažljivom.
" E sad, da li ste voljni da im uzvratite...
svom svojom snagom?
Da.
Da pokušate iznova i iznova ne gubeći svoje srce, ne povlačeći se ni za milimetar?
Da.
Dobro.
Onda, prionimo na posao.
Dozvolite mi da vas upoznam...
sa Majkom...
i Megi.
Teško ih je razlikovati na prvi pogled, zar ne?
Pogledajte pažljivije.
Megi je malo svetlija, zar ne?
Oh, i vidite. Ima taj ožiljak...
na čelu.
" Vidite?"
Postaje mnogo komplikovanije kada morate da zapazite Majka i Megi...
na zabavi među svim ostalim gostima.
Da.
Naučićete da se fokusirate na prepoznatljive znake kod ljudi.
Mladež, tetovaža, njihov hod.
Bilo šta uočljivo što olakšava da identifikujete tu osobu.
Dobro.
Šta je prva stvar, posle njegovog lica, koju gledate na muškarcu?
Moje prijateljivce i ja mu gledamo u guzu.
Pa, šta drugo tamo i ima da se gleda?
Dobro.
" Svetlijeg izgleda, mali ožiljak na ćelu."
To je Megi.
" Čestitam."
" Hiljadu lica"
" Koja gledaju u svim pravcima"
" Vode me nečemu"
" Što ja videti ne mogu"
" Zašto misliš da sam došla ovde?"
" Zašto misliš da sam svratila?"
Zdravo!
Zdravo.
Dakle, koja je ta značajna stvar koju moraš da nam kažeš?
Rezervacija je za sedam. Hoćeš da ja dođem po tebe?
Ne, mislim da ćemo se naći tamo.
U redu.
Vidimo se onda kasnije.
Ćao.
Zdravo.
Čekaj. Ti...
Prepoznala si me! Bože dragi, možemo li sada da otkažemo ludačku košulju?
Oh, hvala Bogu.
Ne bih mogao da podnesem još jedan ludački ispad...
svaki put kada pokušam da te poljubim.
Dakle, ovo... ovo se više ne menja, jel' da?
Možeš...možeš stvarno da me prepoznaš?
Da, mogu.
O čemu pričaš?
Ti me ne prepoznaješ?
Ja sam tvoja najbolja prijateljica.
Prepoznajem. Sa tvojom jedinstvenom frizurom...
i crvenom suknjom koju nosiš svaki put kada pokušavaš da smuvaš nekog.
U redu je. Ali oh, Bože, samo...
Kada ljudi nose istu odeću ili uniforme, nema šanse.
Svi oni za mene imaju ista lica.
Šta je sa Brajsom? Kako on to prihvata?
Oh, Bože.
On misli da se prilagođavam.
Rekla sam mu da sam ga prepoznala.
" Molim vas, obečajte da nećete da mu kažete."
Ti ga lažeš?
Ne mogu da ga izgubim. Razumete li?
" On je jedina stvar koja mi je preostala."
" Čekaj."
Hoćeš da kažeš da svaku noć krešeš drugog momka,
a nikada ne prevariš svog dečka?
To je kao ostvarenje sna.
Još jedno piće.
" Načini prvi korak. Uroni u...
pokrete ljudi, njihova ponašanja.
" Posmatraj ih dok njihova tela ne postanu melodija."
" Pevuši, pevuši, dok ne budeš mogla da pevaš iz sveg glasa."
" Upotrebi svu svoju vitalnost, Ana...
ali, šta god da se desi, ne dozvoli da muzika prestane."
"Drkoplač" Džek preklao sedmu"
" Zdravo."
Oh. Zdravo. Kako je?
Dobro.
Nisam očekivao da tebe vidim ovde.
Pa... drago mi je što te vidm.
Izvini, Ne sećam se tvog imena.
Hm.
To je čudno.
Ja, uh...
obično ostavljam snažan utisak na žene.
Dobro. Pa, vidimo se kasnije.
Stoj, stoj, stoj.
Čemu žurba, a?
Stvari postaju zanimljivije.
" Zdravo. Mogu li nekako da vam pomognem?"
Hajde, potrudi se.
Ti znaš ko sam ja.
Policajče. Policajče, onaj čovek tamo.
Stoji tik pored kioska.
Šta kažete?
Onaj čovek tamo...
Nema veze.
" Ne dozvoljavam..."
Izvinite. Detektiva Keresta, molim.
Sačekajte.
Proveriću da li je ovde.
Zdravo.
Videli ste još nekog ubicu u javnom prevozu?
Ne pomerajte se. - Šta to radite?
Moram nešto da proverim. Možete li molim vas da ostanete tu? Molim vas.
Neću da se pokrećem.
Oh, Bože moj!
Prepoznajem vaše lice. Prepoznajem vaše lice. I dalje je to vaše lice.
Mene? Prepoznajete mene?
Da.
To je prvo lice koje prepoznajem od nesreće.
Mislite li da to znači nešto?
Ne znam.
Zdravo. Ima li nekih vesti od državnog tužioca?
Oh. Prekidam li nešto?
Ne.
Jesi li dobro?
Gđice Marčant, dozvolite da vam predstavim...
Erika Lenjona, našu bacačku zvezdu...
vrhunskog profajlera i odličnog svestranog momka.
Kažu da je potreban uvrnuti um da uđeš u um psihopate...
ali ja sam dobro. Stvarno.
Niki je imao još jedno krvarenje iz nosa.
Drago mi je što sam vas upoznala.
" Takođe. Šta vas dovodi ovde?"
Videla sam novine.
Hoću da znam sve što treba da znam o tom čoveku.
Razgovarate sa pravim čovekom. Lenijon zna sve...
" o našem prijateljskom ludaku iz komšiluka ."
Kladim se da ne možeš da mazneš olovku sa Lidijinog stola.
Ne znam da li je on stvrano pokušao da vas ubije.
Ima čudan način da pita za večeru i film.
Hoće da kaže da je možda reagovao iz samoodbrane.
Oprostite mi, gđice. Marčent.
Ako je stvarno želeo da vas ubije kada napustite bolnicu...
mi ne bi stajali ovde i pričali o tome.
Hoću da pomognem da se uhvati taj momak.
Ne. Neču...
Neću prepoznati njegovo lice tako. Moram da ih vidim.
Pred sobom.
Mislim da vredi pokušati.
Moram da bežim da uhvatim državnog tužioca. Odmah.
Veoma mi je drago što sam vas upoznao.
I, koja je teorija vašeg kolege?
On misli da ste ostavili priličan utisak na nakazu.
Gledali ste ga kako radi svoj posao i otišli.
Šta vi mislite?
Pre oko godinu dana kada su "Ubistva" otkrila prvu žrtvu...
Lenion je insistirao na tome da ima pečat sociopate.
Mi se nismo složili. Mislili smo da je u pitanju izolovan slučaj, zločin iz strasti.
Šest meseci kasnije, pojavila se još jedna mrtva žena.
Ona je imala 8-godinjeg sina koji...
ju je pronašao na podu spavaće sobe sa prerezanim grlom.
Sada viđa klinca svaki put kada ima priliku.
Naučio sam da držim jezik za zubima i verujem onome što Lenion kaže.
" Hajde, možete da prestanete da glumite nevinašca."
Svi ste već bili ovde.
Imaš vatre?
Ovde nema pušenja. Hajde, ulazi.
" U redu, stanite u liniju i gledajte pravo."
Priđite.
Svi su poznati prestupnici koji odgovaraju vašoj izjavi.
Čekamo papire da izvršimo DNK-a testove na njima.
Tvoji su.
" Kako nam ide ovde?"
Dobro.
Mislite li da bi mogli malčice da se prošetaju okolo?
Dobro, dovoljno smo se nagledali vaših ružnih njuški. Hoću da šetate okolo.
" Svako ko se bude zajebavao prenoćiće u ćeliji."
Samo mi je potrebno da vidim njihovu gestikulaciju, njihove pokrete.
Znam da zvuči ludo, ali...
Ako želite da budete domaćin plesnog časa, ja nemam ništa protiv.
" Rekao sam da pokrenete guzice. A sad, počnite."
Nije ni jedan od njih.
Jeste li sigurni?
Da.
Makar smo pokušali.
Stvarno mi je žao.
Htela sam da pomognem.
Ana.
Srećno sa istragom.
"Sem! Loše vesti."
Mulgrej neće da odobri zaštitu svedoka koju si tražio za Anu Marčent.
Posle "sloma" u metrou i na kraju prepoznavanja...
misle da nije 100% normalna.
To je totalna glupost. Ona je jedini svedok kojeg imamo, za ime Boga.
Moramo da inteziviramo našu igru.
Organizuj još jedno prepoznavanje, "sutra".
Daj. Ne možemo da privedemo sve gradske kriminalce...
u nadi da će ona da prepozna unutrašnju stranu njegovih pantalona!
Pretpostavljam da će to da ti pruži dobar izgovor da je ponovo vidiš.
Šta si rekao?
Daj, druže. Znaš na šta mislim.
Prvo, ona ima dečka. Drugo, ničega nije bilo među nama.
Treće, čak i da je bilo, kunem ti se, ako pomeneš to bilo kome, razbiću te.
Veoma je nemoralno i verovatno nezakonito da se policajac...
zbližava sa ključnim svedokom.
Toliko je loše?
Jebeš to.
Mislim, ozbiljno, možeš li da zamisliš nas dvoje zajedno...
ruku pod ruku na policijskom balu?
Zašto da ne?
Uvek sam mislio da izgledaš privlačnije u uniformi.
" Srećan rođendan, curo."
Hvala ti.
Brzo, brzo. Vidi, vidi.
12 od 10. 12 od 10.
Odmerava me od glave do pete!
Znači, to radite na vašim "devojačkim izlascima"?
" Pa, ne, ja ne. Ne, samo, a...?
" Večeras svi plešu."
Čak i ti, Brajse..
Ja ću da nam odem po piće.
Dobro.
Jesi li videla to? Definitivno mu se sviđam.
Gde je?
Dobro, dobro, odbij.
Ja. - Daj joj šansu.
Dobro, šta da radim?
Samo se ponašaj prirodno, u redu?
Prirodno?
U redu? Kreni, kreni.
Dobro.
U redu, u redu.
"Hej, tu si."
Gde si do sad?
Koje je moje?
Oh, Bože. Znaš da ne volim šampanjac.
Oh, da.
Šta su stavili u tvoje piće?
Brajse!
Ne, ne, ne, ne. Molim te, molim te.
Daj mi da ti vidim notes. Daj mi da ga vidim.
Bože, Brajse, to je tako...
" Tako mi je žao."
Lagala si me. - Ne!
I ja sam stranac koliko i svi ostali.
Jesi li mene videla dok smo vodili ljubav?
Odgovori mi. Jesi li mene videla?
Puno mi je žao.
Vidi, to sranje sa slepilom za lica.
Ne mogu više da se nosim sa time.
Nađi sebi drugu budalu da nosi kravatu.
Brajse.
Zdravo.
" Srećan rođendan, Ana."
Ko je to?
" Zar se nije pojavio moj broj?"
" Stvarno večeras izgledaš neodoljivo, Ana."
Znam tvoje lice. Videla sam te ranije.
" Ti ne znaš moje lice. Ti ne znaš ničije lice."
" Ako promenim košulju, ne bi mogla da me razlikuješ od sopstvenog oca."
" Ti si jedina od koje ne moram da se krijem, Ana."
" Ne, ne, to nisam bio ja. Ali možda...
sam taj momak tamo, sa tvoje desne strane. Sa tvoje desne strane."
" Ne, sa tvoje desne strane, Ana! Slušaj šta govorim."
Molim te, nemoj to da radiš.
" Videla si me kako radim te stvari."
" Niko me ranije nije video."
" Ti si jedina koja možeš da me zaustaviš, Ana, zato učini to."
" Ili ću da učinim da se nasmeješ."
" Nasmeješ od uva do uva."
" Molim te, nemoj to da radiš."!
" Tako lep osmeh...
zbog kog ću da zaplačem."
Zovem policiju.
" Samo napred. Ionako moram da idem. Tvoja prijateljica je sve nestrpljivija."
Frensin?
"Nina?"
" Frensin?"
"Nina?"
Frensin!
" Frensin. Frensin!"
Šta, dođavola?
" Nina. Nina!"
Ana? Šta se događa?
Ana, Ana, šta se događa?
On je ovde. Upravo me je zvao sa mog telefona. Gde je Fransin?
Igrala je do pre samo sekund sa "gosp. 12 od 10".
Moramo da je pronađemo. Moramo da je pronađemo. On je ovde.
U redu, pozvaću policiju.
Fransin!
Oh, Bože moj. Nina.
" Ana."
" Ana!"
Obezbedite područje i pročešljajte okolinu.
Ja ću da se pozabavim papirologijom.
Dobro. Uhvatili ste me. Piznajem.
" Hajde, na milimetar ste od savršenog DNK... a poklapanja."
" Seme."
Šta je ljubičasto, prugasto, krvavo i pluta u klonji?
Htela je da se uda za bilo koga.
Zašto nije izabrao mene?
Ćovek sa kojim je plasala, da li ste...
videli njegovo lice?
Ne. Samo od pozadi.
Da li možete da mi ga opišete?
Ne.
Naći ću nekoga da vas odveze kući.
Oh, Nina. Videćemo se sutra.
" Evo. Čuvaj se curo."
" Vaš momak se ne javlja na telefon."
Još uvek pokušavamo da stupimo u kontakt sa njim.
Rekli ste da ste se svađali. O čemu se radilo?
Otkrio je da...
da sam ga lagala.
" Brajse?"
Stojite na Brajsovoj jakni.
Izvinite.
To je moj telefon.
Pozvao me je na taj telefon pre nego što je Fransin...
Da li je to jakna koju je Brajs nosio večeras?
Da, ali...
Ne, nije Brajs.
Poznajem ga.
Osim toga, on me je nazvao te noći kada sam bila na mostu.
Moraćemo da ga pitamo o tom malom triku.
Lenion. Kerest.
Ne. Nestao je, ali pogodi na šta smo naleteli.
Dakle, da raščistimo.
Zavlači nas godinu dana, i pogodak...
nabavimo sve ove sočne dokaze za jednu noć?
Razmišljaću o tome kada dobijemo DNK-a uzorak tog Brajsa.
Upravo sam izdao nalog za njegovo hapšenje.
Do tada...
ne ispuštam je iz vida, u redu?
Hoću da bude potpuno izolovana.
Razgovaraću sa Okružnim tužiocem, ali...
neću uspeti ništa do ponedeljka. Znaš proceduru.
Dovešću je u ponedeljak ujutru.
Veruješ li mi?
Hajde da spakujemo tvoje stvari. Idemo iz grada.
Rosmari. Kako si?
Svi te poznaju?
Svi se poznaju na ostrvu Koel. Zdravo.
Dobro jutro.
Samo jedan doktor, jedan bankomat, jedan poštanski sandučić.
To je stvarno drugi svet.
Gde su ostala deca?
To je cela škola.
" Gđa. Hejvort. Predaje svim razredima zajedno."
Mora da su joj dosad 103.
Išao si tamo?
Aha.
Nije ispalo loše...
dok nisi morao da igraš fudbal.
Uhapsili su Brajsa. On sve negira.
Kaže da mora da mu je neko ubacio telefon u džep.
Saznaćemo uskoro. Upoređuju njegov DNK-a sa uzorkom suze.
Evo.
Hvala ti.
Kako se držiš?
Ne znam.
Nije samo da su se lica ljudi promenila.
To je kao...
da sam morala da sačekam...
dok nisam prepoznala sebe da stvarno saznam ko sam.
Zatvori oči.
Tako si izgledala kada sam te prvi put video u bolnica.
Molim te, ne otvaraj ih još.
Pozvali su me kada su te doneli.
Bila si u nesvesti. Pogledao sam te kao što svakodnevno gledam nepoznate osobe.
Ne znam.
Kao da sam te poznavao.
Iako nikada nisam video tvoje lice.
Znam da zvuči malo ludo.
Ludo kao neprepoznavanje rođenog oca.
Nemam ništa protiv ludog.
" Ana."
Smiri se, Ana, u redu je. To sam ja.
" Ana, to sam ja, Kerest."
Zar me više ne prepoznaješ?
Obrijao si se?
" Da."
Sve što čini da se lice ističe, olakšava prepoznavanje.
Oh, Bože, baš sam bila budalal.
Nemoj.
Zar ne shvataš?
To nisi ti.
To je samo trik mog sjebanog mozga!
Nisi ništa posebno.
Ti si samo još jedno lice.
Ne.
Ti si.
I dalje si ti.
Hej, Lanion.
" I potpuno su sigurni?"
Razgovaraćemo kasnije.
" DNK-a je negativan."
Brajs nije ubica.
Sledeći put kada budeš imala ružan san, ja ću...
" ostaviću te da se sama izboriš sa njim."
Moji snovi.
Mogu da prepoznam lica u snovima.
" Hipnotizam je kao karneval ogledala."
On iskrivljuje istinu koliko je i otkriva.
" Ili bi mogao da ima razarajuće posledice na tvoju psihu."
To je rizik koji sam spremna da prihvatim.
Kad izbrojim do tri...
Želim da zatvoriš oči...
i vratiš se u svoje uspomene.
Možeš da premotavaš...
pauziraš, brzo premotavaš napred koliko to želiš.
Brojim sada do tri.
Jedan...
dva...
tri.
Ana, želim da se vratiš nazad...
do trenutka pre nego što si pala.
" Da li je neko tu sa tobom?"
" Lice mu je..."
nejasno."
Ne mogu da mu razaberem crte.
" Njeno oštećenje izaziva blokadu."
Ne mogu da prodrem kroz to.
Čak ni sa hipnozom.
Ona zna.
Ona zna ko je on.
" Ana? Želim da spojiš tu nejasnu sliku...
sa licem svog napadača."
" Možeš li mi reći da li si ga viđala ranije?"
" Na ulici."
" Blizu tvoje kuće."
" Da."
" Zdravo."
" Pitajte je da li ga je videla one noći kada je ubio Frensin."
Usporite. Ne mogu da vam čitam sa usana.
Veče na dan rođendana.
"Ana, da li je prisustvovao tvome rođendanu?"
" Da."
" Ana, da li si ga videla kroz jednosmerno ogledalo na prepoznavanju?"
" Da. On je iza ogledala."
" Ko? Ko, Ana? Ko je iza ogledala?"
Ali...
" Ana, ko je to?"
Ne znam.
" Ne znam. Ne znam."
Ne znam.
" Hej."
" Ana, šta je?"
Poljubio me je.
Oh, Bože.
Oh, Bože, poljubio me je.
Ana, jesi li dobro?
U redu je.
" Lidija, potrebni su mi nalozi za svih šest kriminalaca...
sa zadnjeg prepoznavanja."
" Hoću ih odmah."
Osećaj se kao kod kuće. Ne mrdaj nigde.
Niko ne zna da si ovde. Pozvaću te kada ih pohvatamo.
Čuvaj se.
Kada se sve ovo završi...
odvešću te ponovo na ostrvo Koel.
Obećavaš?
Obećavam.
" Šta je sa DNK-a?"
Testovi su se vratili negativni. 4 od 6.
Ni jedan od njih nije naš čovek, Seme. Samo gubimo vreme ovde.
Dobro, samo naped. Upropasti karijeru ako to želiš.
Znaš šta ja mislim? Ja mislim da ti i "Drkoplač" Džek imate nešto zajedničko.
Obojica ste zaljubljeni u nju, i to je jedini razlog što je ona još uvek živa.
- Ideš ili ne? - Proveriću nešto.
" Ljubavnici. Prekasno je za povlačenje."
" Vreme je da se napravi pravi izbor."
" Ana, moram da razgovaram sa tobom. Nađimo se večeras...
u "Crnom Narcisu". Volim te. Brajs."
Zdravo, Ana ovde. Brajs je zvao...
i želi da se nađemo i...
i mislim da mu dugujem toliko. Pa, u svakom slučaju.
Adresa gde ću da budem...
Zdravo, Ana.
Ja sam.
Znam.
Samo jednoruki čovek bi mogao da veže čvor gore od tebe.
Verovala ili ne, prehladio sam se dok sam bio u zatvorskoj ćelija.
Hej, vodim ovu propalicu sa sobom.
Hajde.
Pazi glavu.
Vidi, ja...
ponašao sam se kao totalni idiot.
I ne samo pre neko veče.
Već duže vreme.
I žao mi je.
Izvinite.
" Izvolite vaša pića."
Brajse, znaš da ne volim šampanjac.
Činilo mi se ispravnim.
Karte za Vegas.
I pošto istisnem par derišta...
kupićemo neku staru kućerinu i...
zadovoljno utonuti u senilnost.
Oh, Bože. Brajse, pokušala sam.
Stvarno jesam.
Stvarno sam se trudila svaki put kada ti se lice menjalo.
I znaš šta sam otkrila?
Da to kako izgledaš ili ne izgledaš svako jutro stvarno ne bi bilo važno...
da sam te zaista volela.
Uh, ja...
stvarno nisam očekivao ovo...
nakon što sam dobio tvoju poruku.
Izvini, odmah se vraćam.
" Brajse, moram da razgovaram sa tobom. Nađimo...
se u " Crnom nacisu" večeras u 9. Još uvek te volim. Ana."
Hej, da li je neko video moj mobilni?
Brajse!
Moramo da idemo odavde. Smešteno nam je.
Mislim da je on ovde.
Hej, Kolumbo. Imaš vatre?
" Pet novih poruka."
"Zdravo, Ana ovde. Brajs je zvao i želi da se nađemo i...
i mislim da mu dugujem toliko.
Pa, u svakom slučaju. Adresa gde ću da budem..."
Sranje, sranje, sranje.
" Kerest ovde. Ostavite poruku."
" Zdravo, Ana je. ne mogu da..." - Dođavola.
Hvala što si mi dozvolio da pušim, čoveče.
Opušteno. Ne kao onaj pandur što mi je uzeo cigaru na prepoznavanju.
" Trebao si da klepiš tog drkadžiju."
" Nema pušenja."
" On je iza ogledala."
" Hajde, na milimetar ste od savršenog DNK... a poklapanja."
"Naučio sam da držim jezik za zubima i verujem onome što Lenion kaže."
" Ana, šta god da se dogodi...
ne dozvoli da muzika prestane."
Brajse.
Poljubi me.
Razmisli, Lidija. Lenion je bio na prepoznavanju.
Imao je pristup svim dokazima.
Klinac je bio savršen paravan, Sve se uklapa.
Ne, jebeš podršku. Nemamo...
Ana! Ana, čekaj!
Dođavola.
Hej, čoveče, gde ćeš?
Siva košulja. Crna jakna.
Pazi!
" Ana! Ana!"
" Ana!"
Lenione, baci ga. Baci pištolj, idiote.
" Ja sam. Nemoj da ga slušaš.. On je Lenion."
" Ja sam Kerest."
Ana, beži!
" Ne mrdaj. Baci pištolj."
" Ti ga baci."
Lenione.
Ana.
Gde si?
Ana, to sam ja.
Ana! Pobrini se da ostaneš skrivena.
Podrška stiže.
Prvo, tu je prokleti klinac...
koji me je video kako ubijam njegovu majku. Misliš li da će nekome da kaže?
" Ne. Niti jedan jedini glasić u godinu dana."
" Traumatizovani mali drkadžija."
" A tu si i ti, Ana."
Videla si me da plačem onda kada to...
" Nije bilo dozvoljeno."
" To je bilo čudo."
" Izgubila si sva ostala lica zbog toga."
" Oh, ne, ne, nećeš ponovo da izvodiš svoju malu ronilačku tačku."
" Dođavola, Ana."
Osigurač.
Zato ja, Ana, tako puno volim seciva.
" Ana!"
Ana.
Ne mrdaj! Ozbiljna sam.
To sam ja, Ana.
Ako ostanemo ovde, bićemo đavolski dobra meta.
A sad mi vrati pištolj.
Ostani gde si. Ozbiljna sam.
Ana, na ostrvu Koel...
škola ima nekoliko đaka.
" Prepoznaješ li me sad?"
Šta si mi obećao pre nego što si otišao? Šta si rekao?
Vrlo dobro. Mogao sam da ispričam Lenionu o vikendu...
ali to je nešto što samo ja mogu da znam, zar ne?
Ana.
" Pazi!"
Znao sam...
da si ti osoba...
koja bi mogla da okonča ovo sranje."
Daj mi pištolj.
Evo.
" Mislim...
da je nikada nećeš odvesti...
na policijski bal.
Oh, ne.
Oh, Bože.
Oh, Bože, ne, ne.
Ne, ne.
Molim te, ne mrdaj.
Me mrdaj, molim te.
Dobro sam. Ozbiljno, ja sam dobro.
Ne ostavljaj me. Molim te, ne ostavljaj me.
Ne možeš da me ostaviš.
Oh, Bože.
Ne mrdaj.
Naćićeš nekog drugog.
Videćeš.
Naćićeš nekog drugog.
Nemaš pravo da me ostaviš.
Volim te.
Znam da me ne voliš.
Ja sam samo još jedno lice u gomili.
Nemoj da ideš.
Ostani sa mnom.
Ne.
Ne ostavljaj me!
Nemoj da ideš!
Oh, ne, ne, ne. Molim te, nemoj da ideš.
" Sada živim ovde."
" Školski odbor je prihvatio moj zahtev za premeštaj."
"Mogu savršeno da identifikujem svakog od mojih učenika."
" Kao i šaćicu ljudi koji žive ovde van sezone."
" Nina mi povremeno dođe u posetu."
" Još uvek je neudata."
" Napredujem postepeno."
" Ponekad vidim lice...
i za trenutak mi se učini kao da ga ponovo vidim."
" To je jedini način na koji mogu da zadržim njegovo lice u sećanju."
" Mamice!"
" Ali, kada pogledam njeno lice...
šta god da mu je omogućilo da dopre do mene...
preneo je na nju."
" I baš kada sam pomislila da sam sve izgubila...
pronašla sam lice."
" Jedno lice...
na kojem uvek mogu da pročitam...
ljubav.